Ajakirjaniku huvide konflikti käsiraamat
Huvide konflikti olukordade süstematiseerimisel ja neile lahenduste soovitamisel on lähtutud kahest olulisest eeldusest. Esiteks eeldatakse, et ajakirjandus tegutseb avalikkuse huvides ning on oma tegevuses sõltumatu poliitilisest, majanduslikust ja muust kontrollist. Ajakirjanduse pidamine sõltumatuks ja objektiivseks tagab ka selle usaldusväärsuse auditooriumi silmis. Teiselt poolt ei saa jätta arvestamata asjaolu, et eraomandis olevate meediakanalite ajakirjanikud on palgatöötajad, kelle ülesandeks on luua sellist sisu, mis aitaks meediaettevõttel oma toodet müüa – seega tegutsevad ajakirjanikud ka meediaettevõtte kommertshuvides. Kuna ajakirjanduslik tegevus on sageli balansseerimine kahe vastandliku huvi vahel – kuidas paremini teenida avalikkust ja kuidas toota kasumit – tekib ajakirjanikul oma töös sageli olukordi, milles ei ole ühte ja ainukest head lahendust või käitumisjuhist.
Kuna ajakirjanikud ei ole avalikus teenistuses, ei kirjuta seadusandlus neile ette käitumisjuhiseid ega tegevuse põhimõtteid. Mõningaid suuniseid pakub ametialaste valikute tegemisel Ajakirjanduse eetikakoodeks, milles on sätestatud väga üldised põhimõtted. Lisaks reguleerivad ajakirjanike tegutsemist paljud kirjutamata, vaikimisi eeldused. Ajakirjaniku vastutus on suur, iga üksiku ajakirjaniku eetilistest ja moraalsetest valikutest sõltub kogu ajakirjanduse usaldusväärsus. Seetõttu on käesoleva käsiraamatu käitumisjuhised esitatud tasandil, mis on kättesaadav igale üksikule ajakirjanikule – ajakirjaniku enda individuaalsete valikute tasandil.
Järgnevad olukorrad ja lahendused puudutavad ajakirjanikke. Nende kõrval tegutsevad meediamaastikul ka ’meediatöötajad’. Kui ajakirjanikke võib määratleda selle järgi, et nende tegevuse põhiprintsiibiks on teenida avalikku huvi, siis meediatöötajate tegutsemise juures lisandub mitmeid kommertslikke eesmärke – tuntuse saavutamine, kasumi suurendamine. Probleem seisneb selles, et auditoorium ei tee sageli neil kahel rühmal vahet ja ootab mõlemailt läbipaistvust, selgust, avalikkuse teenimist. Seetõttu oleks soovitatav kõigil – nii ajakirjanikel kui ka meediatöötajatel – järgmiste huvide konflikti situatsioonide lahenduste teadmiseksvõtmist ja võimalusel järgimist.
Käsiraamatus on olukorrad lahterdatud seitsmesse üldisesse rühma, millest iga puhul on toodud päriselulisi näiteid ja soovitusi, kuidas antud olukorras käituda. Igale olukorrale on enamasti alternatiivseid lahendusi, lahendused on välja pakutud nö paremusjärjestuses, kus esimesena on toodud võimalik parim lahendus ning järgnevalt mitte nii head, kuid siiski võimalikud lahendused. Lahendusi konkreetsetele juhtumitele aitavad selgitada iga tüüpolukorra kirjelduses esitatud põhjendused.
Käsiraamat on abivahend huvide konflikti olukordade lahendamisel, suunates kaaluma keeruliste situatsioonide erinevaid aspekte ning tegema kõiki situatsiooni aspekte arvesse võttes parima võimaliku lahenduse.
Sisukord
- Vastuolu isiklike põhimõtete ja organisatsiooni nõudmiste vahel
- Reklaamtekstide ja pressiteadete kirjutamine, organisatsioonide väljaannete toimetamine
- Reklaamides ülesastumine, ürituste modereerimine, koolitused ja seminarid
- Kingitused ja reisid
- Isiklikud majandus- või muud huvid
- Isiklikud head või lähedased suhted
- Isikliku hüve või eeliste taotlemine